Dok je besplatno delio lekove i savete, ovaj svetac uvek je naglašavao važnost hrišćanske vere, a i nakon što se upokojio, javljao se onima koji su ga u molitvama prizivali za pomoć.
Prepodobni Sampson Stranoprimac, rođen u starom Rimu, potekao je iz bogate i ugledne porodice. Njegova mladost bila je ispunjena učenjem, te je stekao sveobuhvatno znanje svog vremena, s posebnim naglaskom na lekarskoj nauci. Međutim, Sampson nije bio običan lekar - njegova milosrdnost i nesebičnost izdvajale su ga među mnogima. Besplatno je davao lekove i savete, ne samo za telo već i za dušu, uvek naglašavajući važnost hrišćanske vere.
Wikipedia
Prikaz cara Justinijana na mozaiku
Kada se preselio u Carigrad, njegov dom postao je svetionik nade za sve potrebite. Iz tog skromnog doma širio je milostinju, utehu, savete, nadu i lekove, kako telesne tako i duhovne. Njegove vrline ubrzo su postale poznate, pa ga je patrijarh rukopoložio za sveštenika.
U to vreme, car Justinijan Veliki teško se razboleo. Svi lekari su tvrdili da je bolest neizlečiva, ali car se usrdno molio Bogu za pomoć. U snu mu je Bog otkrio da će ga izlečiti upravo Sampson.
Kada je car čuo za Sampsona, pozvao ga je u svoj dvor. Sampson je samo položio ruku na bolno mesto, i car je čudesno ozdravio. Iako mu je car nudio golemo blago u znak zahvalnosti, Sampson je odbio, rekavši: „O care, imadoh ja i zlata i srebra i ostalog imanja, no sve ostavih radi Hrista, da bih dobio večna blaga nebeska“. Na kraju, na Sampsonovo insistiranje, car je sagradio dom za uboge, gde je Sampson služio kao što roditelj služi svojoj deci.
SPC
Ikona Prepodobnog Sampsona Stranoprimca
Milost prema ubogim i nemoćnim bila mu je prirodna. Ovaj svetac, ispunjen nebeskom dobrotom, mirno se upokojio 27. juna 530. godine, i sahranjen je u Crkvi Svetog mučenika Mokija, njegovog srodnika. Čak i nakon smrti, Sampson se više puta javljao onima koji su ga u molitvama prizivali za pomoć.
Njegov život ostaje svetionik vere, milosrđa i lekarskog poziva, pružajući primer kako je moguće spojiti duhovnost i medicinu na najplemenitiji način. Prepodobni Sampson Stranoprimac, lekar duša i tela, nastavlja da inspiriše mnoge kroz vekove, potvrđujući da istinska vera i ljubav prema bližnjima mogu činiti čuda.
U svetu punom nesigurnosti, postoji jednostavna molitva koja može doneti unutrašnju svetlost i mudrost. Saznajte zašto je ova molitva toliko moćna i kako vam može pomoći da pronađete put kroz životne izazove.
Sveti Teofan Zatvornik u svojoj knjizi za devetu nedelju posle Pedesetnice oslikava događaj kada je Sveti apostol Petar, uprkos početnom uspehu hodanja po vodi, počeo da tone zbog sumnje i ljudskih strahova.
Posle bogosluženja na praznik Svetog Fotija i Anikita, patrijarh je mudro besedio o veri, pružajući snagu i utehu brojnim vernicima, osvetljavajući im put kroz životne izazove i iskušenja.
Pitanje krštenja koje nije u skladu s crkvenim kanonima, a često se obavlja kropljenjem umesto pogružavanjem, donosi duhovne nedoumice. Da li milost Božja može da nadoknadi ono što je u obredu izostalo?
Starešina Hrama Svete Trojice u naselju Mudrakovac, protojerej Ivan Cvetković, ovu svetiteljku smatra zaštitnicom kruševačkog kraja i ističe da svakome ko se njoj molitveno obraća - ona preobilno daruje milost Božju.
Nedavna dešavanja u Trsteniku potvrđuju da problemi u vezi sa pravom na slobodan izbor učenika i dalje traju, uprkos upozorenjima SPC i naporima državnih organa da se spreči neprihvatljivo ponašanje predstavnika nekih školskih ustanova.
Iako današnji pravoslavni verski praznik nosi i neke običaje koji zadiru u narodna verovanja i sujeverje, postoje i prakse usklađene sa učenjem Srpske pravoslavne crkve, koje duboko prožimaju naš duhovni život.
Bivši rektor Cetinjske bogoslovije i nadareni besednik razbija zablude i ukazuje na pravu svrhu sedmog dana, pozivajući nas da se duhovno uzdignemo kroz molitvu, ljubav i brigu za bližnje.
Sveti vladika Nikolaj Žički oštro je kritikovao paganske rituale i pozivao da samo kroz prave hrišćanske vrednosti i ispravno i dosledno poštovanje crkvenih pravila pronalazimo istinski mir i sigurnost za nas i naše najmilije.
Praznik posvećen ovom svecu koji je mučenički stradao za Hrista, podseća nas na snagu vere, na istrajnost u molitvi i na Božju milost koja dolazi onima koji su spremni da se posvete duhovnom putu.
Verni narod se s poštovanjem priseća čudesnog otkrića netruležnog i miomirisnog tela ovog ugodnika Božjeg, koje isceljuje sve one koji mu prilaze s verom.
Srpska pravoslavna crkva i njeni vernici sa velikim poštovanjem i ljubavlju obeležavaju praznik posvećen ovom svecu, čije čudotvorne mošti počivaju u Carigradu, dok njegova svetlost i pobožnost i danas vernicima osvetljavaju put duhovnog života.
Sveci koji su položili živote u ime Hrista postali su simboli nepokolebljive vere i hrabrosti u doba surovih progona. Njihova priča, ispunjena čudesima i verom, i danas inspiriše vernike da istraju na putu pravde i istine, uprkos svim iskušenjima.
Ovaj svetitelj je svojim podvigom i žrtvom, postao svetionik pobožnosti i ljubavi prema Hristu u vremenu kada je progon hrišćana bio na svom vrhuncu. Iako stradalnik, svedoči nam o neugasivoj veri koja prkosi neznaboštvu i smrti.
U starom kvartu svetog grada, ovaj zanatlija održava porodičnu tradiciju u svojoj radnji, gde se naizgled neprimetni materijali pretvaraju u priče o veri, istoriji i kulturi tri religije.
U sećanjima igumenije manastira Ćelije, susret sa budućim svetiteljem u detinjstvu odjeknuo je kao tih proročki glas. Njeno monaštvo i duhovno vođstvo u manastiru Ćelija, danas su blagoslov za mnoge vernike koji traže utehu i mir.
Na dan kada Srpska pravoslavna crkva proslavlja Prepodobne Zosima i Jakova, a Manastir Tumane obeležava svoju slavu, vernik iz Beograda posvedočio je o potpunom ozdravljenju zahvaljujući ovoj svetinji, dodajući svoje ime na dugi spisak onih koji su na ovom svetom mestu pronašli duhovnu utehu i isceljenje.