ČUDA U HRAMU SVETOG PETRA I PAVLA PORED DESPOTOVCA: Posle višegodišnje borbe za potomstvo, sveštenik Aleksandar i njegova popadija dobili dete nakon molitvi u ovoj svetinji
Vernici i meštani svedoče o brojnim čudesima u maloj crkvi na obali reke Rasine, a otac Aleksandar i njegova supruga upravo u njoj su pronašli nadu i blagoslov nakon godina čekanja.
Danas, na praznik Svetih apostola Petra i Pavla, Srpska pravoslavna crkva proslavlja ova dva velika svetitelja. Crkva posvećena upravo njima, smeštena u malom selu Strmosten na obali reke Rasine blizu Despotovca, postala je mesto čuda za mnoge vernike. Jedan od najsvetlijih primera su sveštenik Aleksandar Aranđelović i njegova supruga, koji su godinama molili za porod bez uspeha. Ali kada ih je vladika poslao u Crkvu Svetih Petra i Pavla, sve se promenilo.
RINA
Otac Aleksandar Aranđelović sa suprugom u detetom
- Svaka crkva je sama po sebi svetinja, a do nas je koliko verujemo u čuda da će se ona i dešavati. Ja sam u ovo mesto stigao u decembru 2016. godine. Supruga i ja smo se molili za porod i naša Nikolina se rodila u aprilu, baš na praznik Cveti kada sam i ja rukopoložen u đakona - rekao je sveštenik Aleksandar Aranđelović, prenosi “Rina”.
- Moje kolege koje su dolazile kao i ja, mladi i bez dece, takođe su dobili naslednike. Molitvama svetih apostola Petra i Pavla, čuda su se dešavala.
RINA
Sveštenik Aleksandar Aranđelović sa suprugom i ćerkom
Crkva Svetih Petra i Pavla, jednostavna i skromna, odiše harmonijom, mirom i blagostanjem. Iako joj je potrebno ulaganje, ona zrači posebnom duhovnom snagom. Ova svetinja postala je simbol vere i nade za mnoge parove koji su je posetili, moleći se za potomstvo.
- Čovek mora da vidi i doživi. Crkva ne odiše luksuzom, već je zapravo sasvim jednostavna. Mnogo stvari koje se ovde nalaze iziskuju ulaganje, ali ona sama po sebi odiše harmonijom, mirom i blagostanjem - dodao je sveštenik Aleksandar.
Meštani sela Strmosten veruju u čudotvorne moći ovog hrama i tvrde da tu "nešto ima."
- Ko god dođe u ovu crkvu, vrlo brzo se nakon toga oženi ili uda, a život kreće na bolje. Nekoliko sveštenika iz ove crkve otišli su ostvareni kao roditelji. A, zahvaljujući moćima ove velike svetinje i apostolima Petru i Pavlu, škole i vrtići su nam puni - kažu meštani.
RINA
Popadija sa ćerkom Nikolinom
U pravoslavlju, vera i molitva zauzimaju centralno mesto u životu vernika. Mnogi parovi, suočeni sa izazovima neplodnosti, pronalaze utehu i nadu u crkvama, verujući da iskrena molitva može doneti čudo. Primer sveštenika Aleksandra i njegove supruge svedoči o snazi vere i moći molitve, pokazuje kako je Bog blagoslovio njihov trud i dao im dete koje su toliko želeli.
Ova priča je podsetnik na važnost vere, nade i ljubavi u životu svakog vernika, te da Bog zaista odgovara na naše molitve na načine koje ne možemo uvek predvideti, ali koje uvek prepoznamo kao istinska čuda kada se dese.
Jezička istorija Balkana je složena, pa je teško utvrditi da li je ova reč među Srbe došla iz latinskog ili iz grčkog, ali je sigurno da vodi poreklo iz hebrejskog jezika i da znači “neka bude, vaistinu, bez sumnje, nesporno”.
Pored arhitektonskih i duhovnih sličnosti, oba svetilišta služe kao mostovi između prošlosti i sadašnjosti. Manastir Ostrog i crkva posvećena Svetom Mihailu nose sa sobom priče o veri koja je opstala uprkos svim izazovima, podsećajući nas na snagu duhovnosti i kulturnog nasleđa.
U manastirskom kompleksu, simbolu duhovnosti i vere koji privlači vernike iz svih krajeva, nalaze se dve crkve, stara brvnara i novija iz 19. veka, ali i čudotvorni izvor poznat po isceljenjima, za koji se veruje da pomaže u pronalaženju bračnog druga.
Tradicionalni lek na ovim prostorima, prirodni eliksir poznat i kao gorski čaj, čudesno pomaže kod kolitisa, dečje dijareje, a u spoljnoj upotrebi ubrzava zaceljenje rana.
Poglavar SPC u duhu hrišćanske ljubavi pruža reči utehe vernicima Ukrajinske pravoslavne crkve, pozivajući na očuvanje vere i jedinstva usred teških izazova koji prete njihovom opstanku.
Obeshrabrenje, koje vodi do duhovne malodušnosti, predstavlja koren svih psihičkih problema, upozoravao je duhovni gorostas iz Manastira Vatoped. Njegove mudre reči ukazuju na hrabrost i veru kao putokaz ka izlečenju i duhovnom preobražaju.
Pobožnost u hramu ne počinje ulaskom kroz vrata, već se rađa u svakodnevnom životu. Sveti Teofan Zatvornik nas devetog petka posle Pedesetnice podseća da su naše misli i ponašanje u svetinjama odraz celokupnog života, te nas poziva da se u svakodnevnom životu pripremimo za dostojno prebivanje pred licem Božijim.
Na vrhu napuštenog grčkog sela Ropoto, jedini hram na svetu bez ikona i fresaka prkosi sili gravitacije, privlačeći posetioce koji ostaju zadivljeni njegovom neuništivom postojanošću.
Starešina Hrama Svete Trojice u naselju Mudrakovac, protojerej Ivan Cvetković, ovu svetiteljku smatra zaštitnicom kruševačkog kraja i ističe da svakome ko se njoj molitveno obraća - ona preobilno daruje milost Božju.
Nedavna dešavanja u Trsteniku potvrđuju da problemi u vezi sa pravom na slobodan izbor učenika i dalje traju, uprkos upozorenjima SPC i naporima državnih organa da se spreči neprihvatljivo ponašanje predstavnika nekih školskih ustanova.
Iako današnji pravoslavni verski praznik nosi i neke običaje koji zadiru u narodna verovanja i sujeverje, postoje i prakse usklađene sa učenjem Srpske pravoslavne crkve, koje duboko prožimaju naš duhovni život.
Bivši rektor Cetinjske bogoslovije i nadareni besednik razbija zablude i ukazuje na pravu svrhu sedmog dana, pozivajući nas da se duhovno uzdignemo kroz molitvu, ljubav i brigu za bližnje.
Sveti vladika Nikolaj Žički oštro je kritikovao paganske rituale i pozivao da samo kroz prave hrišćanske vrednosti i ispravno i dosledno poštovanje crkvenih pravila pronalazimo istinski mir i sigurnost za nas i naše najmilije.
Praznik posvećen ovom svecu koji je mučenički stradao za Hrista, podseća nas na snagu vere, na istrajnost u molitvi i na Božju milost koja dolazi onima koji su spremni da se posvete duhovnom putu.
Od prvog čuda Hrista u Kani Galilejskoj do kontinuiranih isceliteljskih dela u Srpskoj pravoslavnoj crkvi, verski analitičar Predrag Đokić osvetljava duboke duhovne poruke i Božju milost koja ne poznaje granice.
Na samoj granici Srbije i Crne Gore, ovaj manastirski kompleks ne samo da odoleva vekovima, već i prkosi nevoljama i nedaćama koje su ga zadesile. Udaljenost i težak prilaz ne sprečavaju ljude svih veroispovesti da dolaze po isceljenje i duhovnu utehu.
Ovaj svetitelj iz 10. veka ostavio je za sobom svetovni život i posvetio se Bogu, čineći brojna čudesa. Njegova svetost i posvećenost Hristu zadivili su njegove savremenike, pa zbog toga i dalje inspirišu brojne vernike.
Na vrhu napuštenog grčkog sela Ropoto, jedini hram na svetu bez ikona i fresaka prkosi sili gravitacije, privlačeći posetioce koji ostaju zadivljeni njegovom neuništivom postojanošću.
Uprkos vekovima istorije koji se kriju u zidovima Hrama Preobraženja Hristovog, u kome su se srpski vitezovi pričešćivali pred boj, crkva se nalazi u stanju koje zahteva hitnu obnovu kako bi se sprečilo da zauvek nestane.
Jeromonah iz svetinje u Tumanu za "Religiju" govori o tome kako ovo sveto mesto doživljava svoj drugi procvat, privlačeći vernike iz svih krajeva. Duhovno blago i istorijska zaostavština manastira osvežavaju se svakodnevno, uz stalne promene i prilagođavanja potrebama vernika.
Duhovna priprema, skromnost i tišina ključni su za potpuno doživljavanje blagoslova, dok poštovanje uputstava čuva ovu svetinju neprocenjive vrednosti.
Na dan kada Srpska pravoslavna crkva proslavlja Prepodobne Zosima i Jakova, a Manastir Tumane obeležava svoju slavu, vernik iz Beograda posvedočio je o potpunom ozdravljenju zahvaljujući ovoj svetinji, dodajući svoje ime na dugi spisak onih koji su na ovom svetom mestu pronašli duhovnu utehu i isceljenje.
Ovaj sveti čin nosi duboko duhovno značenje i povezuje vernike s Božjom milošću. Saznajte više o simbolici grožđa u pravoslavnoj tradiciji i njegovoj ulozi u svetkovini Preobraženja.